![](https://www.kralupskyzpravodaj.cz/wp-content/uploads/2001/01/Premyslova-stare-foto-2-850x524.jpg)
Už dříve navázaná spolupráce odboje KSČ s vojensko-sokolskou skupinou odboje kpt. Čermáka, která byla přerušena zatčením Fr. Koníčka a Václava Kulhavého, byla znovu navázána manželi Dýmovými přátelskými návštěvami jak v krámě u Mrkvičků, tak v neděli u Dýmů v Minicích. Tato spolupráce byla tak těsná, že Dýma poznal mnoho členů této skupiny jako V. Vávru, J. Hrdinu, Ant. Pánka, Ing. Kaluše, V. Procházku, M. Doudu a jiné.
Vedla také ke sdružování prostředků a úsilí při podpoře rodin zatčených, při němž se zvláště statečně uplatnila Milada Mrkvičková a při podpoře rodin komunistů J. Kejmar a Karolína Braunová. V té době byl okresu přidělen nový instruktor s krycím jménem Richam. Zaručil se za něho Jaroslav Frajbiš, který obstaral po zatčení Fajmonové nové spojení. Podezřelé bylo, že koncem roku 1943 žádal Richard písemný přehled o stavu organizace, který po krátkém odporu dostal. Byl to seznam obvodů, počet členů a odvod peněz. Kralupy tam figurovaly jen 5 členy a 300 K, protože o zachovalých organizacích se v Libčicích nevědělo. Těch 5 členů byla skupina L. Kettnera u Kmentů. S pomocí Richarda, vlastním jménem Jaroslava Fialy, který byl konfidentem gestapa, byli už delší dobu odbojáři sledováni a zatčení Fajmonové bylo prvním úderem. Jejím nejbližším spolupracovníkům Josefu Pilařovi a Jaroslavu Frajbišovi se na čas podařilo uniknout. Fajmonová seznámila oba s Rudolfem Vetiškou, který v r. 1943 seskočil padákem na naše území, aby tu řídil komunistický odboj. Po zatčení Fajmonové pobýval Frajbiš na Mladoboleslavsku a v poslední chvíli se mu podařilo uniknout zatčení. Dal si schůzku s Fialou v Praze, ale tam už na ně dohlíželo gestapo. Ale nezatklo Frajbiše a jen ho sledovalo. Cestou navedl nevědomky gestapo na stopu Pilaře, který byl zatčen. Frajbiš unikl a ubytoval se u Slabiny v Libčicích. Společně uvažovali, kdo je zrádcem a dospěli k závěru, že je to Fiala. Frajbišovi to potvrdil pod pohrůžkou zastřelení konfident gestapa Farský. Než však ohrožení mohli něco podnik? nout, byli zatčeni 24.2.1944. Slabinu přepadli v kanceláři a Frajbiše doma ještě v posteli. Už při prvním výslechu na gestapu pochopili, že mezi sebou měli konfidenta, kterým byl Fiala. Slabina byl odsouzen k smrti, které však unikl, když byl v Dachau osvobozen Američany.
Vedle Václava Dvořáka je to konfident, který měl na svědomí zatčení nejvíce lidí. Ke konci války začal hrát na obě strany a byl gestapem zatčen a odvezen do Terezína, kde byl popraven patrně pod jiným jménem.
Zbraně
Pivní zbraně jsme převzali od pol. kom. Chlapce (62 revolverů s municí a uschovali vše v Živnostenské záložně ve sklepě, akci vedl V. Procházka. Od mjr. Staňka z Roudnice n. L., profesora VHŠ, nám přivezl dozorce FS Pospíšil pušky, střelivo cvičné i ostré, vše údajně pocházelo ze skladu VBP školy, kde mjr. Staněk – po rozpuštění čsl. armády působil jako velitel branného výcviku. Zásilka byla rozdělena kpt. (2ermákem do úschovy V. Sahulovi, ppor. Rozmajzlovi, Loužeckému, Koníčkovi, Mrkvičkovi a Vodákovi. V r. 1942 ohrozila povodeň skrýš ve sklepě záložny, zbraně bylo potřeba vyčistit, nakonzervovat a řádně uložit. Proto jsme se sešli v nočních hodinách, J. Kejmar vyčištěné a nakonzervované zbraně vložil do ručně vyrobených kovových “konzerv”, které zaletoval hned na místě, při této akci jsme šťastnou náhodou a chladnokrevným, pohotovým jednáním por. V. Procházky unikli prozrazení a hrdelním trestům ze strany okupantů, poněvadž právě tu noc pátrala vojenská a četnická hlídka po prchajícím čsl. parašutistovi Smudkovi. V následujících dnech toto skladiště zbraní přemístili V. Procházka a M. Douda na oplocenou zahrádku. Podle zákona schválnosti byla v těch dobách prováděna kontrola zatemnění.
Příprava místa a prostoru ze shozu zbraní
Na základě pokynů od vel. “Bartoš” byla prováděna příprava akce převzetí zbraní Ieteckou cestou, od konce léta 1943 do r. 1944. Vyhlédnuté místo – rovné pole v prostoru Rusavky – Holubice – Tursko, zbraně měly být uloženy (za spolupráce s OSH Bohemia) v suché štole dolu v Minicích. Tato akce vyžadovala zvláštní obezřetnost a opatrnost, určené místo bylo částečně vidět ze silnice a nesměl být zřetelný zvýšený ruch. Úkol byl dobře splněn na cílovém místě i ve štole dolu, ke shozu zbraní však nedošlo (obsluha ilegální vysílačky, která akci s cizinou projednávala, byla odhalena a pozatýkána)
Dr. Mojmír Dýma
Vladislav Vávra